Reskontro
Snever: Denne artikkelen er snevrere enn hva tittelen skulle tilsi. omhandler norske forhold |
En reskontro (fra italiensk riscontro som betyr møte, kontroll, granskning, sammenligning) er en oppsplitting av en hovedbokskonto i regnskapssystemet i flere underkontoer. For eksempel kan konto nummer «1500 kundefordringer» splittes opp i kundereskontroer, der hver kunde har sin reskontro. Kundene forholder seg til reskontronummeret i form av at det er dette som er det tildelte kundenummeret i dette firmaet.
Oppsplitting gjøres for å få en systematisk oversikt over alle transaksjonene med den enkelte kunde, samt at det er lovpålagt.[1] På samme måte bokfører man transaksjonene med leverandørene på leverandørreskontroene: inngående faktura føres inn på reskontro og betalingen utliknes mot faktura. Man kan også opprette reskontroer for andre formål (for eksempel en reskontro for hvert anleggsmiddel), men dette er ikke like utbredt, og heller ikke nødvendig for å oppfylle noe lovkrav.
Man fører ikke direkte på hovedbok ved bruk av reskontro, men på den aktuelle reskontro som har en annen nummerserie. Fordelen med reskontro er at man får en bedre oversikt, samt at man kan utlikne og lukke poster. Ved å søke på åpne poster får man en oversikt over utestående til andre selskaper. Kunde- og leverandørspesifikasjonene brukes også som en eksistenskontroll på at fordring og gjeld er reelle i henhold til motpart. Som et ledd i revisjonen av årsoppgjøret er det vanlig at revisor sender ut saldoforespørsel til forretningsforbindelsene for å kunne foreta en avstemming mellom de to firmaenes oppstilling av det samme forholdet.
Se også
redigerReferanser
rediger