Francesco Landini
Francesco Landini (ca. 1325–1397) var en florentinsk komponist og organist, sanger, poet, multiinstrumentalist og orgelbygger. Han var også oppfinner av musikkinstrumenter.
Francesco Landini | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 1335[1][2][3][4]![]() Fiesole | ||
Død | 2. sep. 1397[5][2][6][7]![]() Firenze | ||
Beskjeftigelse | Komponist, astrolog, musikkinstrumentmaker, sanger, organist, lutenist ![]() | ||
Nasjonalitet | Den florentinske republikk | ||
Gravlagt | Basilica di San Lorenzo | ||
Periode | Ars nova | ||
Sjangre/ former | Klassisk musikk | ||
Instrument | Orgel | ||
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/84/Old-world_bandura.jpg/250px-Old-world_bandura.jpg)
Landini var en av de mest populære komponistene på andre halvdel av 1300-tallet og uten sammenligning den mest berømte komponisten i Italia.
Liv og virke
redigerEn koppersykdom gjorde Francesco Landini blind i barndommen. Han konsentrerte seg om musikk og behersket flere instrumenter i tillegg til orgel, for eksempel lutt, og han sang, skrev poesi og komponerte. Ifølge biografen Filippo Villani, hvis Liber de origine civitatis Florentiae regnes som den biografiske hovedkilden til Landini,[8] beskjeftiget Landini seg også med astrologi, etikk og filosofi. Dermed legemliggjorde han den typiske 1300-tallskomponisten, som så seg selv og uttrykte seg som en intellektuell personlighet – til forskjell fra komponistene i tidlig middelalder som det knapt finnes kunnskap om personligheten til. I det allerede føderal-republikansk pregede Italia kunne mektige borgere av bystater som Venezia, Siena og Firenze tilby kunstnerne samfunnsmessige fora å utfolde seg på, eksempelvis slik det kom til uttrykk i Boccaccios Dekameronen. Giovanni Gherardi da Prato forteller i Paradiso degli Alberti hvordan stedets litterati – leger, filosofer, matematikere og teologer – diskuterte med hverandre mens de lyttet til Landinis vidunderlig vakre spill på portativet.
Landini var ansatt som organist ved Santa Trinità-klosteret i Firenze, og mellom 1365 og 1397 som organist og kapellan ved San Lorenzo-kirken i Firenze.
Landini konstruerte orgler og oppfant musikkinstrumenter, eksempelvis et som ble kalt serena eller syrena syrenarum,[9] og som kompinerte trekk fra lutt og psalterium, en antatt forgjenger for bandura.
Verk
redigerDet er bevart over 150 verk etter ham, tolv to- og trestemmige madrigaler, en caccia, 141 ballate, hvorav 92 tostemmige, 2 såvel to- som trestemmig, og 47 trestemmige, og noen få messer. Han regnes som den største mester av trecento-madrigaler.[10] Man antar at Landini skrev teksten til mange av sine verk.
Landini-verk finnes i følgende manuskripter:
- Codex Panciatichiano (f.1-50)
- Codex Reina
- Codex Squarcialupi
Referanser
rediger- ^ Gemeinsame Normdatei, GND-ID 100951422, besøkt 17. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Trove, Trove person-ID 899287, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ KANTO, KANTO ID 000207851[Hentet fra Wikidata]
- ^ Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Francesco-Landini, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Musicalics, Musicalics komponist-ID 80117[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gran Enciclopèdia Catalana, Gran Enciclopèdia Catalana-ID 0036451[Hentet fra Wikidata]
- ^ Carl Dahlhaus og Hans Heinrich Eggebrecht (red.): Brockhaus Riemann Musiklexikon in zwei Bänden, Zweiter Band L-Z, F. A. Brockhaus, Wiesbaden, B. Schott, Mainz, 1979, Seite 12
- ^ Davide Daolmi: Francesco Landini. Le fonti biografiche Arkivert 6. februar 2010 hos Wayback Machine., kildetekst og bilder fra Squarcialupi-Codex]
- ^ Kurt Honolka (red.): Knaurs Weltgeschichte der Musik, Droemersche Verlagsanstalt Th. Knaur, 1979, side 171
Eksterne lenker
rediger- (en) Francesco Landini – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Francesco Landini på Discogs
- (en) Francesco Landini på MusicBrainz
- Francesco Landini (c.1325-1397): Works List & Discography, verkfortegnelse og diskografi
- Davide Daolmi: Francesco Landini. Le fonti biografiche, kildetekst og bilder fra Squarcialupi-Codex
- Margo Schulter: What is a Landini cadence?, mediveal.org