Lidwina av Schiedam
Lidwina av Schiedam (født 3. mars 1380, død 14. april 1433) var en nederlandsk mystiker som blir hedret som helgen i Den katolske kirke. Hun blir i dag regnet som den første som blir beskrevet med symptomer som passer til multippel sklerose.[1]
Lidwina av Schiedam | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 18. mars 1380 Schiedam | ||
Død | 14. april 1433 (53 år) Schiedam | ||
Beskjeftigelse | Christian mystic ![]() | ||
Gravlagt | Zuid-Holland | ||
Helligkåret | Kulten ble stadfestet av Leo XIII 14. mars 1890 | ||
Anerkjent av | Den katolske kirke | ||
Festdag | 14. april | ||
Se også | Ekstern biografi | ||
Vernehelgen | Skøyteløpere, kirkens arbeid for syke og for de syke | ||
I kunsten | Ofte med en rosenkrans i den ene hånden og en blomstrende rosenkvist i den andre | ||
Liv
redigerLidwina vokste opp i et fattig hjem, og skal ha vært svært vakker. Allerede som barn utviklet hun en sterk Maria-fromhet, og avla tidlig et løfte om evig jomfrudom for å vie livet sitt til Jesus.
Som femtenåring falt hun på isen mens hun stod på skøyter og brakk et ribbein. Denne skaden skulle invalidisere henne, da det den ikke ble bra igjen, og hun ble sengeliggende resten av livet. Hun fikk også andre plager: En arm ble lam, og hun ble blind på det høyre øyet og det venstre ble svært ømfintlig. Hun fikk også voldsomme smerter i hodet og tennene, og da hun var nitten år ble ansiktet misdannet og lemmene forvridde. Lungene ble også ødelagt. Hun kunne da nesten ikke ta til seg næring, og levde på brød og vin, resten av livet. Når hun ble flyttet av andre, måtte hun bindes fast.
Lidwina klagde og gråt ofte de første årene med sykdom, men etterhvert fikk hun råd av sin skriftefar til å underordne seg Gud, og hun brukte deretter tiden til å fordype seg i Jesu lidelser. Rundt 1407 begynte hun å få ekstatiske visjoner der hun tok del i Jesu lidelse, så steder både på jorden og i det åndelige og snakket med Gud og helgener. Disse visjonene ble ofte fulgt av enda sterkere smerter.
Etter at Lidwina først hadde blitt mistenkt for å være besatt av en ond ånd,[2] begynte folk nå å se på sengen hennes som en helligdom og oppsøkte henne. Både andre mystikere og prester besøkte henne for å få råd eller for å gi henne trøst. Hun fikk også almisser, som hun gav videre for ikke å være til bry for andre.
Blant andre i kirken vekket hun mistanke, og då presten i byen truet med å nekte henne nattverd, ble han truet med å bli jagd fra byen av folket. Det ble da nedsatt en kirkelig granskingskommisjon for å se på visjonene hennes. Granskingen fant at hun var i god tro og uskyldig, og hun fikk tilatelse til å få nattverd annenhver uke.
I 1428 ble Schiedam inntatt av Filip Is tropper, og Lidwina ble grovt mishandlet av fire soldater. De siste årene av livet sov hun svært lite, hun var nesten helt blind og fikk også pest en stund før hun døde.
14. april 1433 døde hun. Allerede året etter ble det reist et gravminne til hennes ære der livshistorien hennes ble fortalt. Huset hun hadde bodd i ble etterhvert gjort om til kloster. Det ble skrevet tre biografier om henne i samtiden, blant annet en av Thomas a Kempis. Relikviene hennes ble i 1615 ført til Brussel, der noen av dem fremdeles er. Resten ble ført tilbake til Schiedam i 1871 og er fremdeles der.
Pave Leo XIII anerkjente kulten hennes i 1890. Hun har minnedag 14. april, og blir særlig hedret i Nederland og deler av Tyskland.
Referanser
rediger- ^ Multiple Sclerosis Society of Ireland - Lest 10- juni 2013
- ^ Catholic Encyclopedia - Lest 10. juni 2013
Litteratur
rediger- Norges skøyteforbund; Samuelsen, Ørnulf (1973). «Holland og St. Lydwina - Cromwell». Skøytehistorikk. Oslo. s. 6–7. [Tilgang for norske IP-adresser / Digitalisert på Bokhylla.no av Nasjonalbiblioteket.]
Eksterne lenker
rediger- (en) Liduina van Schiedam – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Saints SQPN
- Catholic Online
- Oppslag i Butler's Life of the Saints